Tänk inte för mycket, Bran. Slappna av i armen.
Vem av er är prickskytt vid tio års ålder?
Far!
-Du får inte döda den. -Varför inte?
För att korpen är du.
-Hodor? -Allt är bra, Hodor.
Hodor.
Var du inuti vargen igen?
Nej, det var den treögda korpen. Han är tillbaka.
-Jag kunde inte döda den. En pojke... -Jag vill inte höra.
-Du frågade ju. -Vi behöver ingen svart magi.
-Jag har inte bett om sådana drömmar. -Det vet jag, lille lord.
Vi måste gå. Vi kanske har någon efter oss.
Ingen vet ens att vi lever.
Vem berättade det? Den treögda korpen?
-Nej. -Han är just inte till nytta...
Jag vet inte vad andra vet, bara att det är långt till Muren.
Mor berättade för mig om hur grymma ni från Westeros är.
Grymma, skäggiga, stinkande barbarer-
-som kom roende över Smala havet och ryckte oss ur våra bäddar.
-Trodde du att du skulle äkta en? -Jag tänkte inte äkta någon alls.
Aldrig?
Inte förrän jag mötte de grymma, skäggiga, stinkande barbarernas kung.
-Ursäkta, ers nåd. Min drottning... -Lord Bolton.
Låt mig gissa vilka som är de goda nyheterna.
Bud från Riverrun och Winterfell.
Jag hade inte sett honom på flera år. Jag vet inte ens hur många.
Vi reser till begravningen ihop. Lord Bolton håller ställningarna här.
Kommer mina händer att vara kedjade när jag begraver min far?
Något mer?
När Boltons oäkting nådde Winterfell var de järnfödda borta.
De slaktade alla och stack borgen i brand.
Bran och Rickon har inte återfunnits.
De kan ha flytt, eller kanske har Theon tagit dem tillfånga.
-Har ni fått några lösenkrav? -Nej.
Har ni hört något alls från Theon?
Var är jag?
Vem är du?
-Vad vill du? -Jag vill göra så här.
Vet du hur lång tid det tar att gå över fälten till King's Landing?
Hur ska vi fördriva tiden? Det blir en långtråkig promenad.
Jag ska föra dig till King's Landing i utbyte mot lady Starks döttrar.
Det spelar ingen roll hur lojal du är.
Ingen uppskattar en stum tråkmåns.
Tro mig. Jag har haft tjänare sedan jag var liten.
Skulle lady Stark vilja ha en vithårig planka i släptåg livet ut?
En vecka, och hon beordrar dig att ta ditt liv.
Om lady Stark är missnöjd låter hon mig veta det.
-Hon är en ärlig kvinna. -Det har ju verkligen gagnat henne...
-Hur blev du lady Starks tjänare? -Det rör inte dig, Kungadråpare.
Det måste ha varit nyligen. Du var inte hos henne i Winterfell.
-Hur vet du det? -För att jag besökte Winterfell.
-Jag skulle ha lagt märke till dig. -Sätt fart.
Har du varit Stannis edsvuren? Renly? Verkligen...?
Han kunde inte härska över något annat än en bättre måltid.
Varför? Vi bodde under samma tak som barn, glöm inte det.
Han skuttade runt i sin sidenbrodyr. Jag kände honom bättre än du.
Jag ingick i hans Kungsvakt. Han litade helt och fullt på mig.
-Han hade blivit en lysande kung. -Det låter som om du tyckte om honom.
Vid gudarna - det gjorde du!
Berättade du det för honom? Nej, naturligtvis inte.
Du var inte Renlys typ, tyvärr.
Han föredrog lockiga småjäntor som Loras Tyrell, inte karlar som du.
-Elaka rykten intresserar mig inte. -Såvida de inte rör mig.
I Renlys fall stämde de. Hans böjelser var allmänt kända.
Synd att inte tronen bestod av kukar, då hade han aldrig lämnat den...
Jag klandrar honom inte, och inte dig heller.
Vi får inte välja vem vi ska älska.
-Vart är ni på väg? -Söderut. Och ni?
Riverrun. Håller ni er borta från Kungsvägen?
-De tar er ändå. Ni kan inte vinna. -Dagsens sanning...
Men ni går nog säkra. Jag skulle ogärna slåss mot damen.
-Sju gånger vare ni välsignade. -Ni med.
-Han vet vem jag är. -Inte alls.
Tänk om du har fel? Tänk om han berättar för någon?
Vi gör det inte. Han är en oskyldig man.
Oskyldigare än Lady Starks döttrar?
-Gör den mer åtsittande här. -Det var bättre.
-Den får dig att se stark ut. -Inga blommor!
Inga blommor, har jag sagt!
Alla de här är fel. Hämta andra.
Blomsterprydnader - på kungen!
Det liknar Tyrell-rosen. Låt Margaery sy brudklänning av det.
Tyget bör räcka mer än väl.
Berätta vad du tycker om henne.
-Vem? -Margaery.
Ett idealiskt parti. Med Tyrells på vår sida kan vi krossa nordmännen.
Hänga deras lorder, bränna deras fästen, fördärva deras fält...
Ingen kommer att våga göra uppror igen på hundra år.
Partiet är gott, men vad tycker du om henne?
-Hon är vacker och begåvad. -Ja, det är hon.
Hennes omsorg om enkelt folk är intressant.
Inte för mig.
-Att utsätta sig själv för fara så... -Det här samtalet är urtråkigt.
Margaery har sina skäl till att pyssla om strykarungar.
Hon har sina skäl till att klä sig som en sköka.
Hon hade sina skäl till att äkta förrädaren Renly.
Hon äktade Renly för att hon blev tillsagd.
Det är det begåvade kvinnor gör - som de blir tillsagda.
-Du måste fråga dig själv vad hon... -Jag måste ingenting.
Bättre. Mycket bättre.
-Jag tror er inte. -Han ville ingenting.
Han är bara intresserad eftersom han älskade min mor.
Män vill bara ha en sak av en söt flicka.
Lillfinger är inte förälskad i mig.
Det är inte kärlek han vill ha.
-Han är för gammal. -De ser det aldrig så.
Han bad er inte att göra något för honom?
-Spionera på någon eller...? -Nej.
Om han ber om något eller försöker med något, berätta då för mig.
-Vad gör du då? -Jag sätter stopp för honom.
-Ser Loras Tyrell, mylady. -Visa honom in.
-Lady Sansa. -Ser Loras.
Min syster Margaery ber er möta henne och vår farmor i trädgården.
Får jag eskortera er ut?
-Ni blir fagrare för varje dag. -Ni är alltför vänlig.
Ni minns nog inte första gången vi träffades.
Vid kungens Hands tornerspel. Ni gav mig ert ynnesttecken.
-En ros - en röd ros. -Naturligtvis gjorde jag det.
-Du är så rar. -Nu säger jag adjö.
-Lady Sansa... -Tack, ser Loras.
Kom!
Det är mig en ära att få presentera min farmor:
Lady Olenna av ätten Tyrell.
Ge mig en kyss. Så vänligt av er att besöka mig och min hönsskock.
Vi beklagar era förluster.
Och jag beklagar lord Renlys död, lady Margaery.
-Han var mycket belevad. -Belevad, charmant och renlig.
Han kunde föra sig och trodde därför att han lämpade sig som kung.
Renly var modig och god. Far och Loras tyckte om honom.
Loras är ung och duktig på att slå män ur sadeln-
-men det gör honom inte vis. Och er korkade far...
Farmor! Vad ska Sansa tro om oss?
Kanske att vi har något i huvudet - en av oss, åtminstone.
Det var förräderi. Robert har två söner, Renly har en storebror.
Vilken rätt skulle han ha till den där fula järnstolen?
Vi borde ha hållit oss utanför.
Men en mjölkad ko kan inte omjölkas-
-så nu får vi fullfölja. Vad säger Sansa om det?
Hur vore det med ett par citronkakor?
-Det är min favoritsort. -Man har sagt oss det.
Får vi någon mat, eller ska vi svälta ihjäl?
Se här, Sansa. Sätt dig hos mig.
Jag är mindre långtråkig än de andra.
Känner du min son - lorden av Highgarden?
Jag har inte haft det nöjet.
Det är inget nöje. Han är en trög tölp.
Hans far var också en tölp - min salig make, lord Luthor.
Han red ut från en klippa när han var på jakt.
Han ska ha glott upp i himlen och inte sett vart hästen gick.
Och nu gör min son detsamma, fast på ett lejon i stället för en häst.
Nu vill jag att du berättar sanningen-
-om den där gossekungen Joffrey.
-Jag... Jag... -Du! Vem skulle annars veta bättre?
Oroande nyheter har nått oss.
Ligger det någon sanning i dem? Har pojken behandlat dig illa?
-Har han skurit ut din tunga? -Joff... Kung Joffrey...
Han är rättvis och stilig och djärv som ett lejon.
Javisst, alla Lannisters är lejon och en Tyrell-fjärt doftar rosor.
Men är han vänlig och rådig? Godhjärtad och mild?
Jag ska bli hans hustru. Jag behöver veta vad som väntar.
-Ge mig lite ost. -Osten serveras efter kakorna.
Osten serveras närhelst jag behagar, och det är nu.
Är du rädd, mitt barn? Var inte det.
Här finns bara kvinnor. Berätta. Du ska inte komma till skada.
-Far sa alltid sanningen. -Ja, det är vad som sades om honom.
-Och honom högg de huvudet av. -Joffrey.
Det var Joffrey. Han lovade visa nåd, men högg huvudet av min far.
Han sa att det var att visa nåd, och han tvingade mig att se det.
-Fortsätt. -Jag kan inte. Jag menade inte...
Min far och min bror var förrädare. Förrädarblod flyter i mina ådror.
-Tvinga mig inte att fortsätta. -Hon är vettskrämd.
Tala fritt, mitt barn. Vi sviker aldrig ditt förtroende, jag svär.
Han är ett monster.
-Åhå. Det var ju synd. -Avblås inte giftermålet, snälla.
Var inte rädd. Highgardens högste tölp vill se Margaery som drottning.
Tack för att du berättade sanningen.
Här kommer min ost!
Vi ligger i krig. Det här är en avledande manöver.
Min morfars begravning är ingen avledande manöver.
Ska vi strida i Riverrun? Då är det en avledande manöver.
Min morbror Edmure har sina mannar där. Vi behöver dem.
Såvida han inte har massuppfött dem är de inte många nog.
-Har du tappat tron på vår sak? -Hämnd tror jag fortfarande på.
-Om du inte längre tror... -Jag tror tills det snöar över Dorne.
Vi är ändå bara hälften så många.
Tror du inte att vi kan segra?
-Får jag säga mitt hjärtas mening? -Har du inte redan gjort det?
Jag tror att kriget var förlorat dagen då ni äktade henne.
Du är rädd för henne, och hon känner det.
Jag är inte rädd för henne.
-Kan jag hjälpa till, lady Stark? -Nej.
-Förlåt. -Du kan inte hjälpa till.
Mödrar gör sådana här till skydd åt sina barn.
Bara en mor kan göra dem.
-Har ni gjort någon tidigare? -Två gånger.
-Fungerade de? -Inte nämnvärt.
Jag bad för att min son Bran skulle överleva fallet.
Många år tidigare fick en av pojkarna smittkoppor.
Maester Luwin sa att om han överlevde natten skulle han klara sig.
Så jag satt hos honom i mörkret...
...lyssnade på hans ojämna andetag, hans hostningar och gnyenden...
-Vilken pojke? -Jon Snow.
När min make tog med sig pojken hem kunde jag inte ens titta på honom.
Jag ville inte se hans bruna främlingsögon stirra på mig.
Så jag bad till gudarna: "Ta honom. Låt honom dö."
Han fick smittkoppor.
Och jag visste att jag var den uslaste kvinna som någonsin levat.
En mörderska.
Jag hade dömt detta arma, oskyldiga barn till en förfärlig död-
-bara för att jag var svartsjuk på hans mor, som han inte ens kände.
Så jag bad till de sju gudarna: "Låt gossen överleva."
"Låt honom överleva, så ska jag älska honom."
"Jag ska bli hans mor."
"Jag ska förmå min make att ge honom ett riktigt namn."
"Kalla honom Stark. Göra honom till en av oss."
-Och han överlevde? -Och han överlevde.
Och jag kunde inte hålla mitt löfte.
Och allt som har hänt sedan dess...
All fasa som har drabbat de mina...
Allt för att jag inte förmådde älska ett moderlöst barn.
Var det svårt för dig att dräpa Halvhanden?
-Ja. -Du tyckte om honom.
Jag tycker om dig, men om du lurar oss dräper jag dig.
Jag har vildingblod i ådrorna. Det här är mitt folk.
-Jag förstår. -Hur skulle du kunna förstå?
Du vill skydda ditt folk.
Vet du hur man enar 90 klaner som är fiender för någon liten oförrätt?
Det talas sju olika språk i min armé. Thenns hatar Hornfoots-
-Hornfoots hatar isflodsklanerna, alla hatar grottfolket.
Vet du hur jag fick måndyrkare och kannibaler och jättar...
-...att marschera i samma armé? -Nej.
Jag sa att vi alla dör om vi inte går söderut, för så ligger det till.
Det dröjer inte länge nu.
-Vad är det med honom? -Han är hamnskiftare.
Han läser djurens tankar och ser med deras ögon. Han spejar.
Har du aldrig mött en hamnskiftare?
Orell!
Var var du den här gången?
-De Första människornas näve. -Vad såg du?
Döda kråkor.
Vad står på, Piggy? Gråter du för att du fryser?
Två hundra bröder dräptes av döda män-
-men du går fortfarande omkring här och gnäller.
Låter det rättvist, tycker du?
De blev slitna i stycken medan du gömde dig i någon håla.
Lägg dig och vila ett tag, vet jag. Du vet att du vill.
-Upp med dig, Sam! Upp! -Jag kan inte.
-Om du stannar dör du. -Det gör du förstås annars också.
Ni bryr er inte. Ni lämnade mig.
När de Vita vandrarna kom lämnade ni mig kvar.
Vi lämnade dig. Du är fet och långsam och vi ville inte dö.
Hjälp mig att få upp honom.
Det är visst ute med ser Piggy. Han sinkar oss.
-Få upp honom, bara! -Så att vi andra också dör?
Vi marscherar snabbare utan honom.
Vad ska det här betyda? Upp med dig, Tarly!
-Är han oskadd? -Annars lämnar vi honom här.
Nog nu! Tarly... Jag förbjuder dig att dö.
Hör du det?
-Varför ska vi andra...? -Du ansvarar för honom, Rast.
-Vad ska jag göra? -Se till att han klarar livhanken.
Om han inte gör det gör inte du det heller. Framåt!
Jag tänker inte dö för din skull, begriper du det?
-Var är Rickon och Hodor? -De letar mat.
Vad är det för något?
-Stå still om livet är dig kärt. -Jag är obeväpnad.
-Det var illa planerat. -Det är min syster som bär vapnen.
Jag är skickligare med dem. Släpp spjutet.
Släpp det.
Om du dödar mig sliter vargen dig i stycken.
Du måste vara Summer.
Jag heter Jojen Reed. Det här är min syster Meera.
Vi har gått långt för att finna dig, Brandon, och vi har lång väg kvar.
-Jag försöker bara förstå. -Kan du inte bara tiga?
Jaqen H'ghar erbjöd dig tre mord. Förklara för mig.
Han erbjöd sig att döda vem du än önskade.
Du behövde bara ge honom namnen.
Du kunde ha valt kung Joffrey, Tywin Lannister...
-Jaqen fick ut oss ur Harrenhal. -Du kunde ha fått slut på kriget.
-Vart ska vi? -Norrut.
-Då borde vi ha nått Röda floden nu. -Vi kanske har gått förbi.
Den är hundra fot bred. Hur skulle vi ha kunnat gå förbi?
Vi kan följa floden västerut till Riverrun. Mor växte upp där.
Lorden är min morfar. Han kan beskydda oss.
Det kan vara en trubadur.
Trubadurer har guld på sig ibland.
Vi kan binda honom, stjäla hans guld och köpa mat.
Så talte han, så talte han
Lorden av Castamere
Nu regnet sveper in i hans sal Och ingen lyssnar mer
Vad gömmer sig där borta? Ett lejon? En varg?
-Bara en lortig spoling. -Skjut ett par pilar till.
Låt bli!
-Sänk svärdet, flicka. -Fortsätt vägen fram.
Fortsätt sjunga tills vi vet vilka ni är. Låt oss gå så dödar vi er inte.
-Så generöst... -Du är en farlig person.
Jag tycker om farliga människor.
Varför är dina vänner så blyga?
-Vilka vänner? -Fetknoppen och han bredvid.
Tre ungdomar på flykt, beväpnade med slottssmidda svärd...
-Har ni rymt från Harrenhal? -Vilka är ni?
Thoros från Myr, och det här är Anguy.
-Nej, på vems sida strider ni? -Brödraskapet utan baner.
Seså.
Få höra hur två gossar och en farlig tös rymde från Harrenhal.
Jag är inte med dem. Berget och de andra letar efter Brödraskapet.
-De kommer att döda oss. -Oss behöver du inte frukta.
Westeros lorder vill bränna ner landsbygden. Vi försöker rädda den.
Seså. Vi pratar mer över bröd och köttgryta.
Sedan kan ni gå vart ni vill.
Så här ligger det till, fetknopp.
När jag har pratat klart får du pilen i din feta skalle.
Så flytta på dig, för nu har jag pratat klart.
Halva landet svälter, och se på honom...
Han kanske är skälet till att halva landet svälter.
-Mitt lejon! -Vi har ju pratat om det här.
Du får inte komma hit.
Jag skulle komma om jag fick problem.
Var det någon som såg dig? Är du säker på det?
Far kommer inte med tomma hot. Han skulle med glädje döda dig.
Du måste vara helt säker.
Nå, vad är det för problem?
Jag är orolig för Sansa.
När hon talade med lord Baelish varnade hans vän mig för honom.
-Baelish har inga vänner. -Jag vet inte vad hon heter.
-Ros? Den rödhåriga? -Hur känner du henne?
En stor bekantskapskrets är alltid bra att ha.
-Hon är hora. -Vi ska inte döma henne efter det.
-Du har knullat henne. -Men snälla du...
Nåväl, jag har knullat henne. En gång.
Två.
Men sedan jag träffade dig har jag inte varit med någon annan.
Var hon bra? Föll hon dig i smaken?
Inte som du. I så fall skulle det vara hon som torterade mig nu.
Vad sa hon om Lillfinger?
-Att Sansa inte ska lita på honom. -Säg den dåre som litar på honom.
-Vi måste skydda henne. -Det kan vi inte.
Nu när Lannisters har ratat henne kommer friarna att strömma till.
-En stor skönhet med gammalt namn. -En stor skönhet?
-Ja, objektivt sett. Verkligen.
Hennes ansikte tilltalar både män och kvinnor - folk i allmänhet.
Men inte mig. Jag har bara ögon för dig.
-Din bock! Vill du ha en flickunge? -Jag vill inte prata om henne.
-Ändå gör du det! -Du tvingar mig ju.
Jag tvingade dig inte att öppna munnen och tala.
Det här är grymt och orättvist. Grymt orättvist.
"Vilken grymhet! Shae är så grym mot mig."
Ja.
-Är jag fortfarande grym? -Bara om du slutar.
Men du får inte komma hit igen.
Hör du det?
Du är på en farlig plats, full av farligt folk.
Farligt folk...
-Lady Tyrell, min kung. -Visa henne in.
-Ers nåd ville träffa mig. -Jag ska ut på jakt.
Jag vill försäkra mig om att ni har allt ni behöver.
-Så omtänksamt. Jag saknar ingenting. -Utmärkt.
Vad tycker ni om huvudstaden? Ganska olik Renlys läger, väl?
Det uppskattar jag. Militärläger lämpar sig inte för en dam.
Och en förrädares sängkammare?
Lämpar den sig för en dam?
Ers nåd... Jag försökte uppfylla min plikt som hustru, det är allt.
Och vilken var er plikt gentemot förrädaren?
Varje makas plikt: Att skänka honom barn.
-Det misslyckades ni med. Varför? -Jag...
Jag talar ogärna illa om de döda.
Ska man tala väl om en förrädare bara för att han är död?
Nej. Jag ber om förlåtelse.
Politikens raffinemang går mig oftast förbi. Renly...
Jag tror inte att han intresserade sig för kvinnor.
Varför säger ni så?
Varje gång jag ville göra barn...
Han hade så många ursäkter och plikter. Han ville inte försöka.
Men en kväll, när han hade druckit för mycket-
-kom han med ett förslag.
Något som lät mycket smärtsamt och som inte skulle avla några barn.
-Felet kanske låg hos mig. -Nej, alla kände till hans...böjelse.
Det är en lättnad att höra ers nåd säga det.
Jag borde belägga hans perversion med dödsstraff.
Det är er fulla rätt.
Ni ska göra det ni måste.
-Ni är kung. -Ja.
Det är jag.
Vad tycks? Det är nytillverkat. Ett av de Sju kungadömenas bästa.
Det är vackert. Vill ni visa hur det fungerar?
Det är en ny variant, mycket lättare att ladda.
Man använder den här hävarmen för att spänna bågsträngen.
Pilen sätter man här...
...och sedan är det bara att sikta.
Och...
Får jag följa med er på jakt någon gång?
-Förlåt, det är inget för kvinnor... -Det är inte otänkbart.
-Far lät mig aldrig... -Ni tillhör inte honom längre.
-Vill ni hålla i det? -Får jag det? Gärna!
Så spännande att trycka här och se något dö där borta...
Skulle ni kunna göra det? Skulle ni kunna döda något?
-Jag vet inte. Tror ni det? -Ja.
Vill ni se mig göra det?
Ja.
-Sluta! -Säg sanningen.
Om vad?
-Jag vet inte vad ni vill! -Jag vill veta sanningen.
-Vilken sanning? -Varför intog du Winterfell?
-För att... -Vem beordrade det?
Ingen. Jag gjorde det själv, medan Norden var sårbart.
-Och vad tänkte du göra sedan? -Härska.
Bra. Utmärkt.
-Jag har ju berättat! -Varför intog du Winterfell?
För att hedra mitt hus och min far!
Vänta! Jag gjorde det för att jag hatade ätten Stark.
De hade hållit mig fången. Jag ville göra dem illa.
Vad gör du?
Snälla!
Jag berättar vad som helst, bara du tar bort den!
Snälla, ta bort den!
-Din syster skickade hit mig. -Yara...
-Jag hämtar dig i natt. -Nej, gå inte. Lämna mig inte.
Snälla, snälla! Gå inte, snälla!
Lämna mig inte, snälla. Gå inte!
Håll dig nära oss, Rickon!
Det är ingen fara. Vargarna skyddar honom.
Du kan läsa hans tankar och se det han ser.
-Bara när jag sover. -Du lär dig snart att styra det.
-Du kan anta varghamn. -Det är inte bara vargar.
-Ibland drömmer jag... -Den treögda korpen.
-Har du sett den? -Vi såg den ju samtidigt.
-Har det med hamnskifte att göra? -Nej, korpen är något djupare.
-Korpen bär med sig synerna. -Av sådant som inte har hänt än...
Eller som hände för länge sedan, eller som händer nu, långt bort.
-Vad berättar han om? -Fråga honom.
Skäms inte din bror över att du måste beskydda honom?
-Är det något att skämmas över? -Den som behöver systerbeskydd...
...kommer att behöva mycket beskydd.
Somliga kommer alltid att behöva hjälp.
De är ändå värda att hjälpa.
När min far dog drömde jag om det.
-Du drömde inte, du såg. Jag med. -Är du också synsk?
När jag berättade för min far om din far-
-fick jag för första gången se honom gråta.
-Är din far Howland Reed? -Ja.
Han räddade min fars liv under upproret.
Berättade din far om upproret? Inte min. Men jag såg det också.
Vad har du mer sett?
Det enda som spelar någon roll. Du.
Jag gillar inte de magra. Som att dricka ur en pöl...
Inte för att det är något fel på pölar...
-Jag dricker inte öl. -Alla historier blir bättre av öl.
De far illa av mina nyktra perioder. Hemskt tråkigt för alla inblandade...
-Nå, hur kunde tre barn... -Vi är inga barn.
Hur kunde tre ungdomar som ni, helt obevandrade i krigskonst...
...ta sig ut ur Harrenhal?
Gendry är smed. Han har arbetat i rustkammaren.
Smed? Var gick du i lära?
-King's Landing, hos Tobho Mott. -Den skurken!
-Han tar dubbla priset. -Eftersom han är dubbelt så bra.
-Både smed och krämare... -Gendry stal vapen åt oss.
Ni stred er alltså ut ur Harrenhal?
Han kan bruka svärd, och jag också.
Mina bröder har lärt mig.
Skål för dina bröder!
Ät upp innan ni går. Det kan dröja till nästa måltid.
-Ger ni oss fria? -Jag gav er mitt ord på det.
Men innan ni går vill jag höja min bägare för er...
Det var en ovanligt stor person! Hur kuvar man en sådan?
-Man låter honom dricka sig redlös. -Arme karl. Du har min medkänsla.
Ser man på! Det är ingen karl.
Det är en Hund!
Så roligt att ses igen, Clegane.
Thoros? Vad i helvete gör du här?
Dricker och pladdrar för mycket, som vanligt.
Ett vackert byte, pojkar!
Flicka!
Vad i sju helveten gör du med Stark-hyndan?
Ett svårt beslut... Ta bron och riskera att bli sedda-
-eller korsa den stora floden?
Någon kan se oss på bron, men i floden kan strömmen ta oss...
-...eller så rymmer jag. -Lycka till.
Det är härligt att se dig grubbla. "Vilket ska hon välja?"
-En chanstagare, alltså... Oväntat! -Raska på.
Jag måste vila. Mina fötter... Jag har fått... Vad kallas det?
-Upp! -Liktornar! Det fick jag aldrig förr.
Men jag är ju van vid att rida.
Inte larva runt som en fotsoldat i usla skor. Den här sulan är förstörd.
Varför föredrar vissa riddare att bära dubbla svärd?
Du rör dig bra...
...för att vara ett sådant odjur.
Grimasera inte före utfallet. Det röjer dig.
Vilket huvudbry! Om du dödar mig har du svikit lady Stark.
Men om du inte dödar mig kommer jag att döda dig.
Du är skicklig. Klumpig men skicklig.
Om du hade velat skada mig hade du chansen där.
Din kvinna tycks ha övertaget - om det där kan kallas kvinna...
Vi uppskattar en bra envig. Det är bara eggande.
Ätten Boltons hudflängde man. I ruggigaste laget för mig...
-Är det verkligen han? -Nog är det han alltid.
Jag såg honom i tornerspelen vid ser Willem Freys bröllop.
Ge karln hans silver.
Släpp oss, så betalar min far så mycket ni begär.
Nog för att köpa ett nytt huvud?
Om kungen i Norden får höra det här låter han hugga av mitt.
Då ser jag hellre att han tar ert.